GALLIA, NÆR GRENSEN TIL ITALIA VINTER
Tre til har forsvunnet.
Utstøtte og idioter.
Alle er rastløse. Med krigingen over,
vil de hjem, ikke sitte her i kulden og fukten.
Ingen av de dugelige mennene vil flykte.
De følger deg ikke til Roma heller.
Ikke ennå.
Vi begynner å slippe opp for tid.
Vi kan ikke vente her i all evighet.
Dette er en vanskelig situasjon.
Hva skjer i januar, når ditt embete løper ut og vi fortsatt sitter her?
Det å motivere menn til å kjempe, er vrient.
En slave forstår ikke slikt.
Da får jeg vel snart lære meg det.
500 000? Hva er dette?
Jeg nominerte Marcus Antonius til tribunen. Måtte kjøpe mange stemmer.
Marcus Antonius som tribun? Men han...
Du kan snakke.
Tribunatet er et hellig embete,
med vetorett over Senatet.
- Det stemmer. - Et verdig embete.
Du har kanskje rett.
Strabo får holde ham i ørene, så Antonius oppfører seg.
- Hvor langt er det igjen? - Tre timer.
Her kommer jeg, jenter!
Jeg skal drikke, røyke og beise hver eneste hore i byen.
- Vis litt verdighet under banneret. - Si det til ham.
Han er ikke under banneret.
Tre timer fra en kone han ikke har sett på 8 år. Han er livredd.
Ser du ikke fram til gjenforeningen?
- Snakk om noe annet. - Hva om hun har mistet tennene?
Eller blitt tynn, eller sluppet til andre menn?
Stille!
Vi støtter deg Marcus Antonius! Hill deg, vår beskytter!
Hill, Marcus Antonius!
- De elsker ham. - Hva så? Vi har rikdom.
La ham få plebeiernes gunst.
Dette tar vel ikke lang tid?
Vi får håpe, dominus.
- Vorenus, gi mennene perm. - Ja vel.
Så kan du selv ta perm, til jeg sender bud på deg.
Mor deg. Men først tar du gutten med til Atia.
Og hent belønningen din.
Si til din fortryllende mor at jeg vil hilse på henne.
La oss få det overstått.
Forlat huset straks.
Oktavia er min rettmessige hustru.
- Motsetter du deg Cæsar? - Blås!
Hvis jeg ikke var en dame av god byrd,
ville jeg fått deg flådd, og hengt i en krok ved døren.
- Kastor! - Domina.
Hent hundene!
Den slyngelen. Du får det mye bedre uten ham.
Jeg hater deg!
Dumme pike.
Jeg vil bare hennes beste. Hvorfor forstår hun ikke det?
- Hun er ung. - Mester Oktavian!
Gutten min!
Min lille kanin!
Så tynn du er. Var det forferdelig? Klart det var det.
Så klart. Vi trenger ikke snakke om det
Vi burde glemme det. Nå er du trygt hjemme igjen.
Hvem er det?
Du må være god mot dem. De er venner av meg.
Venner? På hvilken måte.
Det var de som befridde meg.
Centurion Lucius Vorenus.
Og legionær Titus Pullo.
Vi omfavner dere.
Så flotte og staute dere er!
Rart at gallerne holdt ut så lenge!
Det var en mengde av dem.
- "En mengde." Artig. - Da går vi.
Dere må få en belønning først. Hent pungen min.
- Det trengs ikke. - Ikke det?
- De skal bli og spise, mor. - Brød og kjøtt finnes på kjøkkenet.
Spise med oss, mener jeg.
Jeg må til min hustru.
Hun har ventet i åtte år. Hun kan vente litt til.
Cæsar har skjenket dem hester, og de rir med banneret.
Det er fullt akseptabelt å spise med dem.
God idé!
Det er symbolsk. Vi skal spise sammen, som likemenn.
- Hva er det der? - Bare søsteren din.
- Er hun i orden? - Kvinneproblemer.
En iglekur vil løse det.
Jupiter, vi ber deg lede og beskytte denne mannen,
Marcus Antonius, nyvalgt tribun for plebeierne,
folkets forsvarer.
Hvor mange jeg har drept?
Jeg har mistet tellingen.
- Mange er det uansett. - Og du, Lucius?
309 stridende.
- Sivile vet jeg ikke. - Svært presis.
Krigstempelet krever et nøyaktig antall når man ofrer.
Det blir mye vin og geiter.
Prestene gir rabatt når man passerer 100.
Prester? Banditter!
Jeg snakker heller direkte med gudene. Glem prestene!
Det er flott at noen gjør ting på den gamle, romerske måten.
- Bravo, Lucius. - Vorenus er en sann Cato-tilhenger.
Jeg tror på republikken.
Hvis Cato tro det samme, så...
Men Cato representerer adelen.
Men en plebeier som du ønsker vel å se forandringer?
Forholdene burde være som de var. Hvorfor skulle noe forandre seg?
Fordi romerne lider. Og slavene gjør alt arbeidet,
fordi adelen har tatt all marken,
og gatene er fulle av hjemløse og sultende.
Jeg ante ikke at sønnen min var en aktivist.
Adelen kaller Cæsar en krigsforbryter
som vil ta over Roma og krone seg til konge.
Da ville ingen mann av ære fulgt ham.
Da har jeg ingen ære. Cæsar burde ri inn her
med elefanter og knuse Pompeius og Cato.
Glem loven. Det sier jeg.
Fordi du ikke har vett i hodet.
Jeg skulle ikke blandet politikk og vin.
Mer mat?
- En mus, kanskje? - Nei takk.
Unnskyld at jeg sier det, men det er merkelig at dere er venner.
Ikke venner. Jeg står over ham.
- Bare i grad. - Nå holder det!
Unnskyld vår vulgære oppførsel. Vi fortjener ikke ditt selskap.
Jeg har hatt stor glede av deres selskap.
Med din tillatelse går vi nå.
Kom gjerne tilbake. Oktavian trenger pålitelige venner.
- Han kan vel stole på dere? - Som du vil, madam.
- Hva sa du? - Ingenting.
Jeg går denne veien. Mitt hus ligger bak tøyfargernes gate.
Gå med Fortuna.
De reneste bordellene ligger i Suburra.
Niobe?
Du lever!
Hva for et barn er det?
Svar!
Hva er det for et barn?
- Det er ditt barnebarn. - Snakk fornuft, hore!
Vent!
Det er din datters sønn.
- Min datter er bare... - Hun er tretten, nesten fjorten.
- Sønn med hvem? - Crito, en kvegdrivers sønn.
Han heter Lucius!
Stopp, Niobe!
Jeg befaler deg til å stoppe!
Faren deres er hjemme.
Dette er deres far.
Det gleder meg at dere er så vakre.
Godt at dere tar etter deres mor, og ikke deres stygge far.
Kom.
Hun er vel ikke tilbakestående?
Hils ordentlig på deres far, som dere har lært.
Soldatlønnen sluttet å komme for et år siden.
De sa at du var død. De sa at de ikke tar feil.
Idioter. Jeg skal ordne opp i det.
Da var det vel underlig å se meg?
Det var underlig å bli kalt hore.
Det var...galt.
Jeg beklager.
- "Hore", så alle hørte det. - Jeg sa unnskyld.
- Er den god? - Mindre salt neste gang.
Hvordan har du fått penger?
Min søster og hennes mann har hjulpet oss.
Deres hjelp trenger du ikke mer.
Fallosen er fra en schwaber jeg drepte.
Et sterkt og krigersk folk.
Fin.
For krigsbyttet har jeg kjøpt slaver. De er på markedet.
Jeg bør tjene 10 000 dinarer.
Det var gode nyheter.
Kom her, sir.
Ved Romas nåde, i tolv måneder framover er du plebeiernes tribun.
På tide!
- Jeg trenger et glass. - Akkurat.
Kanskje etter møtet?
- Cicero! - Kjære Atia. Så hyggelig.
Tilgi oss for at vi trenger oss på så sent.
Slett ikke, jeg setter pris på hemmeligholdet og intrigemakeriet.
Hør, kvinne. Dette møtet er usynlig.
Jeg ser deg ikke, Cato.
- General Antonius, vi... - Din skjønnhet er smertefull!
Du er Venus opp i dagen.
La meg dø i dine armer.
Nei, Antonius...
- God aften, alle sammen. - General Antonius?
Tribun, om jeg får be.
Du er i det hellige Roma,
og likevel bærer du soldatens blodrøde kappe!
Det glemte jeg helt bort!
Jeg er forferdelig lei meg. Kan du tilgi meg, min venn Cato?
Atia, ta denne og brenn den.
- Det trengs ikke. - Ikke det?
Da slutter vi å pjatte, og kommer til saken.
Pjatte?
For en samling av helter!
Føler meg som skjønne Helena.
Vil dere samles i hagen?
Hva har du å si, Marcus?
På vegne av Cæsar skal jeg legge frem et kompromiss.
Cæsar vil unngå blodsutgytelser.
Og vise seg som en fornuftig mann.
Så når hans tid som guvernør over Gallia er over,
vil han nøye seg med å få en provins med én enkelt legion.
Helst Illyricum.
- Jeg forstår ikke. - Han vil ha en provins.
Han vil ha immunitet.
Slik at ingen av dere kan trekke ham for retten.
Vi er for å diskutere vilkårene for Cæsars avgang.
Han kunne sluppet tiltale ved å godta noen års landsforvisning.
Forvisning for hva?
Planlegging av et tyranni.
Ulovlig krig. Tyveri! Drap! Forræderi!
Hvilken straff skal du ha, Pompeius? For å forråde en venn?
For at du har alliert deg med disse herrene?
- Hvilken straff til deg? - Uforskammede valp!
Embetet hans løper ut om to uker.
- Vi sier seks måneder. - To uker!
Han sitter med én stakkarslig, opprørsk legion,
og våger å diktere vilkår?
Cæsar har mange flere legioner.
På den andre siden av alpene.
Vinteren varer ikke evig.
Våren kommer, snøen smelter.
- En trussel! - Nei. Det er ingen trussel.
- Snø smelter alltid. - Og hvis han ikke får en provins?
Da vil Cæsar gjøre det han må for å beskytte både sine
og republikkens interesser.
Jeg er skuffet og overrasket.
Jeg hadde håpet vi kunne føre en rasjonell forhandling.
Hvis dette er hans siste ord, så går vi.
Da har vi ikke mer å si.
Cæsar bløffer. Han vil virke trygg.
Men i virkeligheten er han enda svakere enn vi trodde.
Han prøver å skremme oss til å gi etter,
mens han fortsatt har en hær.
Han er svak, Cicero. Døende.
Er det ikke da vi må passe oss?
Biter ikke den døende ormen dypest?
- La oss spille! - Hvor kommer du fra?
- Fra trettende legion. - Hold det for deg selv.
Her står vi på Pompeius' side.
Og så? Vi er da alle romere.
Kom igjen damer, hør meg.
Furier og elveguder, gi meg fem.
General Antonius var akkurat så arrogant og provoserende
som vi hadde håpet på.
Pompeius og Cato ble dypt krenket av din forhandlingsposisjon.
Vise menn og gratier, fire!
Gratiene liker deg ikke.
- De pisser deg i fjeset. - Pisser de meg i fjeset?!
- Ro deg ned!
Denne mannen er ikke god.
Han har tapt mye penger. Han mener ikke noe vondt.
- Eller hva? - Slett ikke.
Tvilling-elveguder, gi meg to!
Kom igjen, fillerynker!
Gratiene gir fire.
Hvordan føler du deg nå, soldat? Føles det bra?
- Hvem er det der? - Løp og hent en lege!
- Jeg vil ikke ha døende folk i huset. - Gjør som jeg sier!
Det blir mye verk. Først råtten, så sunn.
Kanskje også miltsyke.
Men det er bare bra.
Så begynner det å gro.
Denne er av messing.
Kom.
Når våkner han?
I dag, i morgen... Kanskje aldri.
Dere kan ofre til Spes.
En hvit kanin pleier å hjelpe.
Gutten kommer og ser til bandasjene i morgen.
- For en elendighet! - Bare blod, det går å vaske bort.
- Hvor skal du? - Jeg har ærender.
Hva slags ærender?
Jeg skjønner at du er opprørt, men bruk ikke den tonen overfor meg!
Tone?
Min fars kuk!
Hva sier du til den tonen?
55, 55. 60.
60! Solgt for 60!
Prima vare, men bare skinn og bein.
Du vil gjerne ha en god pris.
Vi feter dem opp noen uker.
Et par uker slaraffenliv, så selger de som bare det
Blir det dyrt for mat og lagring?
Nei, du får igjen det dobbelte.
Vakker, hva? En skikkelig artist!
Jeg er ingen kjenner,
men hvem som helst kan se at han er stor og aggressiv.
Når senatet møter i morgen,
vil Scipio foreslå at Cæsar får et ultimatum.
Jeg ber deg støtte forslaget,
og be dine mange venner gjøre det samme.
Så mange venner har jeg ikke.
De moderate følger deg som sauer.
- Din stemme teller. - Hva er ultimatumet?
Cæsars embetstid er over.
Han må oppløse sin hær,
si fra seg kommandoen og møte i retten.
Ellers vil han regnes for en fiende av Senatet og av folket.
Det kan han ikke akseptere. Ikke uten å tape æren.
Da har han ingenting å tape. Han vil kjempe.
Du erklærer ham krig.
Cæsar slipper å svare ja eller nei.
Marcus Antonius bruker vetoretten.
Hva er da hensikten?
Hvis Senatet stemmer mot ham, vil Cæsar forstå
at han står alene.
Men får vi ikke et stort flertall,
vil han tro at han har venner og håp.
Jeg er ingen venn av Cæsar, men jeg kan ikke stemme for et forslag
jeg ikke ønsker gjennomført. Det vil være uærlig.
Jeg har gitt et løfte til Jupiter.
Hvis jeg ikke får Senatets fulle støtte i morgen,
seiler jeg til Spania med legionene mine
og lar dere ordne deres eget forsvar.
Er dette Crito?
Han er en bra gutt fra en bra familie.
Bra nok til å avle et barn av vår slekt, som kjempet ved Zama?
- Det vet jeg ikke. - Du vet ikke?
Denne jenta er min eiendom!
Du skulle ha bedt om min tillatelse før du la deg med henne.
- Jeg beklager. - Jeg har rett
til å drepe deg her og nå.
- Vær så snill. - Ikke syt.
Dette skulle du tenkt på før du la deg på rygg.
Det de gjorde, var bare naturlig.
- De er unge og elsker hverandre. - Det hjelper ikke.
Hans mors slekt er respektert,
og hans far en vellykket kveghandler.
De har et hus ved korsveien.
Bygd av kumøkk, tipper jeg.
Det er svært hygienisk. Det lukter ikke.
Kveghandel er iallfall lønnsomt.
Svært lønnsomt. Vi handler med Capua.
Det blir 5000 dyr i uka iblant.
Han er den han er. Når blir du mann?
- Neste måned. - Neste måned.
La gå, dere får gifte dere.
Vær klar over at medgiften blir klekkelig.
Han er en bra gutt.
Du burde være fornøyd.
Min datters uskyld er blitt tatt.
Og mitt barnebarn har en idiot til far.
Skal jeg være glad?
- Han gjør henne lykkelig. - Da er hun dum.
For en bølle du er!
Senatet hører Metullus Scipio.
Tal! Tal!
Ærede fedre, jeg vil fremme et forslag.
Med mindre Gaius Julius Cæsar gir fra seg kommandoen,
oppløser legionene og vender tilbake hit for å tiltales,
vil vi erklære ham for fiende
av Senatet og av Romas folk!
Da blir det en plikt
og et påbud å påføre ham skade,
eller drepe ham om de har muligheten!
Forslaget går til avstemning.
De som er for, la det bli kjent.
Forslaget vedtas med overveldende flertall.
Antonius!
Nedlegg veto!
Reis deg! Nedlegg veto!
Jeg krever å få ordet!
- Gi ham ordet! - Jeg nedlegger veto!
Tribunen nedlegger veto!
Scipios forslag mot Cæsar står vel ikke fast?
Det står fast.
Trass i at tribunen nedla veto?
Vetoet ble ikke formelt godkjent.
Forslaget ble vedtatt.
La meg uttrykke meg klart.
En så viktig sak som denne
må ikke avgjøres av et formelt knep.
Knep?
Dette er en religiøs sak.
Det er ingen knep i religionen.
Møtet ble ikke formelt avsluttet, eller hva?
- Riktig. - Når vi samles igjen,
vil det formelt sett være det samme møtet.
Da kan Antonius nedlegge sitt veto!
Det stemmer.
Senile tosk! Hvorfor sa du ikke det med en gang?
Marcus Antonius må ikke skades på noen måte.
- Men... - På noen måte!
Han må få nedlagt veto,
ellers blir Cæsar erklært forræder.
Da må han gå mot meg,
og det betyr borgerkrig. Antonius må ikke skades.
Dominus, gode nyheter.
Senatet samles igjen i morgen.
Formelt sett er det samme møte,
så du kan nedlegge vetoet.
Med mindre Pompeius prøver å stanse meg.
Det kan han prøve på.
Samle soldatene.
Vorenus... Hver eneste en.
Løp og gjem deg!
Trettende legion kommer, og dere skal alle dø!
Det er ekstra mye muskat i.
Gift deg med meg, gudinne!
Med en gris som du?
Jeg er allerede gift, takket være de onde makter.
Du tar feil. Han er en bra mann.
En bra mann? I årevis lå jeg våken
og ba gudene sende ham hjem.
Jeg hørte om ulike slag. Jeg kunne se ham for meg,
død i gjørma et sted.
Jeg var ensom, så ensom.
I åtte år gråt jeg.
Hver dag spurte jentene: "Når kommer pappa hjem?"
"Kommer han i dag?"
Nå skulle jeg heller ønske han var i Gallia. Han er en slem bølle.
Ikke et eneste godt ord, til meg eller døtrene sine!
Han har dårlig håndlag med kvinner.
Man han tok ingen andre kvinner.
"Pullo, min gamle venn,
"jeg har en hustru der hjemme, Niobe,
"og hun er mer verd enn alle kvinner i Gallia."
Takk for det, men jeg vet du lyver.
Han sa at han ikke er din venn.
Han er ganske hissig, ja. Han sier hva som helst.
Antonius trenger hver mann. Kan du gå, samles vi ved Atias hus.
Det blir mer penger når slavene selges.
Hold dere innendørs til det er trygt.
Det smerter meg at du er ulykkelig, for jeg holder deg høyt.
Vi får snakke når jeg kommer tilbake.
Dette var en munter samling!
Rykk deg opp, Oktavia.
Stakkars Antonius tror vel at han er død.
Snakk litt med ham!
En kunne tro at hun var oppdratt av germanere.
General Antonius, blir du irritert av min mors skriking?
Unnskyld?
Når dere kopulerer, er det en del skriking.
Det er svært irriterende. Jeg lurte på om du også syntes det.
Eller kanskje du liker det. Et bevis på din ferdighet?
Så trassig. Og for hva? Du skjemmer ut deg selv.
En perfekt etterligning.
Vi viser dem vår styrke, hvem som eier Forum.
Men vi rører dem ikke. Antonius må ikke røres.
- Drep dem alle! - Slett ikke!
Pompeius' ordre. Den som lager bråk, henger på et kors før kvelden!
Ikke noe blod!
Gi plass! Gi plass, sier jeg! Kom igjen, drittsekker!
Samle dere rundt meg. Rundt meg!
Rundt meg!
Ikke noe blod!
Du fikk det som du ville, Cato.
Cæsar har ikke noe valg nå.
Til våren går han over alpene og marsjerer mot Roma.
Fem døde. Tre av dysenteri, to i kamp.
Ti syke. Åtte desertert.
- Sir! - Kampstyrke: 236 mann.
Sjuende kohort: Tolv døde.
Seks av dysenteri, seks i kamp.
Tre syke. Tre desertert.
Styrke: 242 mann.
Hvor langt etter deg er Antonius?
Ikke mer enn en time.
- Blås til oppstilling. - Ja vel!
Gaius Julius Cæsar er herved erklært for fiende av Roma!
Alle borgere plikter å påføre ham skade om de kan!
Etter alle disse årene evner Pompeius å overraske meg.
Jeg ville fremkalle et angrep,
men å prøve å drepe en tribun?
På Forum?
Mannen har endelig funnet litt jern i sjelen sin.
Det var garantert det krypet Cato som fikk ham til å gjøre det.
Denne smaker godt.
Hva skjer nå?
La oss høre hva soldatene sier.
Ikke gjør det.
Du ser ut som du skal.
Som Leonidas ved Thermopylae.
Rett!
Noen av mennene dine som jeg kan nevne?
Titus Pullo. Han skar halsen av den første som angrep meg.
Soldater! Pompeius og Senatet har erklært
at Gaius Julius Cæsar er en fiende av Roma!
Nei.
De har erklært at jeg er en forbryter.
De har derfor også erklært at alle dere er kriminelle!
Nei!
Tribunens veto ble ikke brukt.
Marcus Antonius og 50 mann fra trettende legion
ble angrepet av tusen menn av Pompeius' pakk!
Nei!
Plebeiernes tribun angrepet på trappene
til Senatet!
Kan dere tenke dere noe mer skjendig?
Vår elskede republikk er i galningers hender.
Dette er en mørk dag, og jeg står ved en korsvei.
Jeg kan følge loven og overgi meg til Senatet,
og se at republikken kastes ut i tyranni og kaos.
Eller jeg kan reise hjem med sverdet i hånd
og drive de galningene til Den tarpeiske klippe!
Ja!
Legionær Titus Pullo, kom fram.
Titus Pullo!
Da 50 tapre menn fra 13. legion kjempet med Pompeius på Forum,
og reddet tribunen,
var det legionær Titus Pullo som utdelte første slag!
Her er 500 dinarer.
- Takk! - Er du med meg, Titus Pullo?
- Vil du følge meg til Roma? - Ja.
Ja. Selvsagt!
Titus Pullo er med meg! Og dere? Er dere med meg?
Ja!
Du er våken. Litt vann?
Vi er i bevegelse.
Hele legionen, virker det som. Hvor hen?
Hvilken elv er dette?
- Det er Rubicon! - Rolig.
Detteerforræderi, og jeg er ingen forræder.
Det er for sent nå. Vi er i Italia. Enten du vil eller ikke.
Cæsar, hva har du gjort?
Han hadde ikke noe valg. Pompeius prøvde jo å drepe Antonius.
- Det våger du ikke å påstå. - Hva?
- Du vet hvem som ble angrepet. - Jeg vet ikke hva du mener.
Det betyr ikke noe. Vi er alle døde.
Vi blir korsfestet før uka er over.
- Vi greier oss. Ta litt vann. - Jeg dør heller av tørst.
Ikke vær dum. Drikk.
Cæsar er i Italia!
- Har du hørt det? - Ja.
- Hva kommer til å skje? - Det blir krig.
Er det den glupske, lille ungen min?